![Divadlo DONDI. opět v kavárně BO café](https://divadlodondi.cz/wp-content/uploads/2023/09/fb1-673x675.webp)
Divadlo DONDI. opět v kavárně BO café
![🌞](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tfe/2/16/1f31e.png)
![🌞](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tfe/2/16/1f31e.png)
![♥️](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t2d/2/16/2665.png)
![🌞](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/tfe/2/16/1f31e.png)
![☕](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t12/2/16/2615.png)
![🙏](https://static.xx.fbcdn.net/images/emoji.php/v9/t1f/2/16/1f64f.png)
Vítejte ve WordPressu. Toto je váš první příspěvek. Můžete ho upravit, nebo smazat a postupně pak začít s tvorbou vlastního webu.
Divadelní společnost DONDI pro diváky připravila prázdninovou premiéru komedie Když se zhasne autorů Romana Vencla a Michaely Doležalové v režii Romana Groszmanna, kterou můžete zhlédnout v pondělí 25. července v Kafe uprostřed.
Příběh Trevora a Niny, manželského páru z vyšší newyorské společnosti. On je gynekolog, ona majitelka a šéfkuchařka vyhlášené italské restaurace. Jejich manželství však nelze pokládat za ideální. Může za to předmanželská smlouva, drsnější než pravidla amerického fotbalu: ten z manželů, který podá návrh na rozvod, přijde o veškerý majetek, který tak automaticky připadne tomu druhému. Jsou Vánoce a Trevor s Ninou pořádají svůj tradiční večírek. Jedinými pozvanými hosty jsou manželé Imelda a Artur. Na první pohled by se mohlo zdát, že půjde o dost nudnou párty, jenže to by ona předmanželská smlouva nesměla obsahovat maličký dodatek: ten z manželů, který prokáže tomu druhému nevěru, může požádat o rozvod a získá všechen majetek. Vánoční večírek se tak promění v rozvodové bitevní pole.
V hereckých rolích uvidíte Kristýnu Budišovou, Kateřinu Černou, Jonáše Floriána a Davida Macháčka, který nám přiblížil nastudování nové komedie.
Tuhle hru jsem chtěl dělat už dávno, jen jsem se musel dostat do věku třicátníka. No a už je to tady. A komedie byla v dnešní době jasná volba. Chtěl jsem lidi rozesmát.
Herci jsou moji kamarádi a všichni jsme bývalí studenti brněnské konzervatoře, které učil skvělý režisér Roman Groszmann, který se ujal režie.
Zkoušet komedii s přáteli je za odměnu. Byla to veliká legrace, moc jsme se bavili, i když pro mě to bylo trochu náročné, protože jsme zkoušeli v Brně a já jsem jediný dojížděl. Ale žádné cesty jsem nikdy nelitoval.
Nervy jsme měli, protože hrozil déšť a všichni mi od rána psali, jestli představení bude. To mě stresovalo více, než jak dopadne celá hra. Kromě herecké části mám na starost i produkci, takže nervozita byla na místě. Věřili jsem, že to dobře dopadne, a taky dopadlo. Reakce jsou úžasné.
Odehráli jsme první půlku a začal obrovský slejvák. Všichni se schovali a my jsme zachraňovali, co se dalo. Asi po hodině vydatného deště si diváci otřeli židle, my jeviště a pokračovali jsme až do konce, kdy začalo zase pršet. Zážitek jak pro nás, tak i diváky, byl o to silnější, uvolněnější a lidi se bavili ještě více, než jsme doufali.
Bývalý herec Slováckého divadla a úspěšný šansoniér David Macháček založil za zvláštních okolností divadlo DONDI a s kolegyněmi Monikou Horkou, Annou Pospíchalovou a její dcerou Emilií nazkoušel hru Růžové brýle, kterou uvedli v půlce července. Odměnou byl aplaus vestoje.
Strhující příběh znepřátelených žen – irské katoličky Lady a rakouské židovky Rose, které se pokusí dát dohromady mladičká neteř Lady Peg, je plný laskavého humoru. Na jeho reprízu se můžete přijít podívat ve čtvrtek 5. srpna do Kafe uprostřed.
Na to jsem nikdy nepomyslel. Divadlo jako takové mi vždy přinášelo radost a na jevišti se cítím v bezpečí. V divadelním prostředí vím, co mám dělat, takže nevím, jestli bych to dokázal v jiném odvětví.
Já jsem do divadla nastoupil za situace, kdy už tam rodinná atmosféra nevládla, natož “jedna rodina”, ale byli jsem profesionálové, kteří se téměř vždy domluvili a dělali rádi divadlo, a to bylo krásné. Někteří kolegové pro mě byli opravdu blízcí přátelé, a většina z nich se mnou i odešla, ale myslím, že rodina je velmi silné slovo.
Ono to tak vypadá, ale i kdybych byl v divadle, tak bych režíroval. Růžové brýle jsem s holkama začal zkoušet už v únoru. Chtěl jsem si splnit jeden ze svých snů, a to je režie. Už dlouho čtu různé scénáře, především proto, že mi vedení divadla za posledních pár let pořád opakovalo, že je pro mě těžké najít nějakou roli. Proto jsem si je začal hledat sám.
Našel jsem jich dost, jenom se musí chtít. Ovšem u toho jsem zjistil, že když je čtu, vidím v nich své kolegy. Zlákala mě vidina toho, že jednou za nimi přijdu a řeknu jim, že pro ně mám krásnou roli, a dám jim scénář. Tak tomu bylo i případě Růžových brýlí, měl jsem ten text doma už hodně let, ale pořád jsem neměl mladou představitelku hlavní role Peg a mezitím, co jsem ji několik let hledal, Emilka vyrostla. A jsem rád, že jsem si na ni počkal. To je podle mě opravdu talent od pánaboha. No a nakonec se to tak sešlo, že vyhodili i obě herečky, které jsem obsadil, a mohli jsme to, i když rozčarovaní, nazkoušet.
Stojím nohama při zemi, ale určitě ambice pokračovat mám. Už od studentských let jsem chtěl mít své divadlo a teď chci udělat všechno pro to, aby se sen zhmotnil. Chtěl bych se zaměřit na divadlo, které bude komorní, divákovi nablízku, chci nabízet velké herecké výkony, krásné příběhy, dobré texty a dělat své vysněné divadlo pro lidi a s lidmi, které mám rád a kteří mají rádi mě. Ono když je někde faleš, tak se to dříve nebo později pozná, toho jsme teď byli svědkem, a proto si budu opravdu pečlivě vybírat, co a koho do divadla DONDI. přizvu.
Bylo to pro mě opravdu náročné, vše jsem si musel zařídit sám, a i když mi holky pomáhaly, byla většina na mně. Ale ten potlesk vestoje a dlouhotrvající děkovačka byly nádhernou odměnou. Je opravdu radost vědět, že vaše práce má smysl. Lidé nám píší a volají, že jim toto divadlo přesně chybělo. Chybělo i mně, jako herci i divákovi, tak jsme si ho udělali.
A aby diváci věděli, co ode mě můžou čekat, tak nejen, že budu dělat klasické divadlo, plánuji i nějaké rozhovory, recitály, muzikály, koncerty, monodramata a večery s poezií. Tož DONDITE!